Tulin maailmaan eräänä koleana kevätyönä.
Isoäitini Ottilie oli päättänyt estää skandaalin.
Anna lapseni takaisin! ― Ajurin poika?
Ajoin perheen tiehensä.
Tahdon nähdä Sonjan!
Minä olen sinun isäsi, Sonja. Voi hyvin, lapseni.
Onnistumme kyllä. Lähdetään pois Sonjan kanssa!
Tässä on tyttäreni. Imettäkää häntä kahden tunnin välein.
Mikä lapsen nimi on? ― Sonja Schadt.
Elettiin vuotta 1904.
Samana vuonna Lorenz Adlon alkoi rakentaa legendaarista hotelliaan ―
Brandenburgin portin tuntumaan.
Haluat siis myös naapuritontin? ― Rakennan 102 lisähuonetta.
Isoisäni Gustaf harjoitti kauppaa Saksan Afrikan siirtomaissa.
Hän tuki mahtavilla varoillaan ystävänsä hanketta.
Kerro tilanne, isä. ― Talo on kohta valmis.
Siksi minun perheeni kohtalo liittyi erottamattomasti Adloneihin.
Teen hotellin valmiiksi rautaisella otteella.
Louis uskoo hotelliin yhtä lujasti kuin sinä.
Pahus vieköön, minähän olen jo täällä.
Se juuri Adlon on, hotellinomistajien kenraali!
Hotellinne ylittää rohkeimmatkin odotukseni.
Koko Berliini äimistyy.
Äitini Alma kihlautui aatelisen Siegfried von Tennenin kanssa.
Mutta sitten Alma tutustui ―
amerikkalaiseen valokuvaajaan, Undine Adamsiin.
Lahjoitettu vapaus on arvotonta. Vapaus täytyy itse ottaa.
En salli sellaista skandaalia!
Suhteesi siihen naiseen on luonnoton.
Sinä veit minulta lapseni. Se on luonnotonta, äiti.
Minä lähden Amerikkaan.
15―vuotiaana sain tietää perheemme salaisuuden ―
isoisän kuolinvuoteen ääressä.
Anna anteeksi, isä.
Alma palasi Berliiniin Gustafin hautajaisiin.
Kului 12 vuotta, ennen kuin tulit katsomaan pikkusiskoasi. Äiti!
Kuka isäni on?
Vastaanotto. ― Friedrich...
Myös Adlonin perheessä olosuhteet muuttuivat perin pohjin.
Taidan naida tuon miehen.
Louis Adlon on jo naimisissa, darling.
HOTELLI ADLON
Kun Gustaf kuoli, isoäitini maailma romahti.
Vaistosin että olimme perikadon partaalla.
Mutta en voinut tehdä mitään.
Gustaf!
Äiti hyvä, älä itke tuolla tavoin.
Gustaf! ― Rauhoitu. Me olemme luonasi.
Arvoisa rouva, saanko näyttää teille hotellin kaikkein pyhimmän?
Herranen aika, montako pulloa teillä on täällä varastossa?
Yli puoli miljoonaa.
Varastoin sata pulloa kutakin hyvää vuosikertaa.
Olkaa hyvä.
Hyvään viinin sijoittaminen on nyt viisaampaa kuin osakkeisiin.
Olette viisas liikemies.
Pyrin yhdistämään huvin ja hyödyn. Kiitos, Hermann.
Olkaa hyvä.
Siinä muistutamme toisiamme.
Naisista kauneimmalle.
Olette tosiaan suuri hurmuri, Louis.
Olen aivan tavallinen mies, joka uhraa liikaa aikaa työlleen.
Ei puhuta enää tästä talosta, joka vaatii minulta kaiken ajan.
Mikä toi teidät Saksaan?
Sukuni elää täällä.
Pohjimmainen syy oli kaipuu ―
kotimaahan.
Erinomaisen herkullinen pasteija.
Louis, teette tästä hotellista legendan.
Teidän suustanne kaikki kuulostaa kovin selvältä.
Millaista ohjelmaa suosittelisitte lähipäiviksi? Teatteria?
Egyptiläinen kokoelma on kuulemma ainutlaatuisen hieno.
Saisinko kutsua teidät tutustumaan Berliinin ympäristöön?
Kerrotaan että olette erinomainen ratsastaja.
Niinkö kerrotaan?
Saanko pyytää?
Lähdetään ratsastamaan jonain lähipäivänä.
Suvullani on kaunis tila Neu Fahrlandissa.
Toivotan mukavaa illan jatkoa.
Matkustaa, nähdä maailmaa...
Sellaiseen minulla on viime vuosina ollut liian harvoin aikaa.
Nyt kun sota on ohitse, rajat ovat taas auki.
Liikeneuvotteluihin etsitään puolueetonta paikkaa kuten Adlon.
Louis, minä kadehdin teitä mahdollisuuksienne vuoksi.
Minä taas kadehdin teidän vapauttanne.
Eläköön vapaus!
Galla, muistatko vielä?
Muistan sen kuin eilispäivän.
Äiti pelasi korttia heidän vanhempiensa kanssa.
Minkä nimisiä pojat olivatkaan? ― Siegfried ja... Sebastian.
Totta, Sebastian!
Se oli mukava päivä.
Äiti!
Äiti, katso. Tuossa on isäkin.
Isän olisi pitänyt palata kauan sitten.
Mistä niin? ― Savikiekkoja ampumasta.
Ei isä siellä ole.
Mutta minä kuulen laukaukset.
Soitanko sinulle jotain pianolla?
Et olekaan aikoihin soittanut. Sonja―lapsonen...
Soita se kappale, joka on isällekin niin mieluinen.
Voisimme lähteä Berliinistä, asettua Rivieralle ―
tai perustaa hotellin Kaliforniaan.
Enpä tiedä.
Amerikassa kaipaan hienostuneisuutta ―
ja syvämietteisyyttä.
Minäkin vain haaveilen.
Kettu tuli varmasti aivan sinun takiasi.
Oma Foxini...
Missä rouva on?
Äiti?
Äiti!
Isänne lainasi minulle suurehkoja summia hotellia varten.
Takaisinmaksusopimukseksi riitti minun kunniasanani.
Olen laskenut tähän lainasumman tilityksen kaikkine korkoineen.
Saatte tietysti milloin tahansa käyttöönne osan rahoista.
Tosin markan arvon lasku huolestuttaa minua.
Siksi arvelen, että rahanne ovat turvassa kiinteistöissäni.
Voimme harkita säännöllistä määrärahaa.
On tietysti sekin mahdollisuus, että muutatte asumaan Adloniin.
Osa vieraistamme asuu mieluummin hotellissa kuin kotona.
Isä määräsi testamentissaan, ―
että te olette Sonjan holhooja, kunnes hän on täysi―ikäinen.
Toivottavasti ymmärrätte, että myyn vanhempiemme talon ―
ja vien Sonjan mukanani Amerikkaan.
Ei tulisi mieleenikään määräillä teitä.
Kiitos.
Neiti Schadt.
Sonja...
Näkemiin.
Kiitos. ― Ei minulle.
Tahtoisin puhua isästäsi.
Sinun täytyy kuulla koko totuus.
Tiedän sen jo.
Isä seisoo aulassa ja ottaa vastaan juomarahoja.
En tarvitse vanhempia enää.
Voin seistä omilla jaloillani. Isä on turvannut tulevaisuuteni.
Hän oli isoisäsi ja hän esti sen, ettemme voineet elää perheenä.
Täällähän te olette, bad girls!
Missä ihmeessä Hedda viipyy?
Toivottavasti ei ole käynyt niin kuin pelkään.
Kultaseni, laivamme lähtee lauantaina.
Sinulla on kolme päivää aikaa.
Otin yhteyttä ystävääni Brooklynin musiikkiakatemiassa.
Voit opiskella laulua tai pianonsoittoa. Saat valita!
Minä jään tänne.
Olet alaikäinen, Sonja.
Sinun täytyy tulla mukaan, halusit tai et.
Otan vastaan herra Adlonin tarjouksen ja muutan hotelliin.
Sinut on virallisesti merkitty vain sisarekseni.
Sisareni kanssa minun ei ole pakko matkustaa mihinkään.
Voi, anteeksi!
Pitääköhän minun soittaa tänään mitä sattuu?
Tehän osaatte lukea nuotteja. Osaatteko myös soittaa pianoa?
Ei kuulu teille.
Sisään.
Herra Adlon, auttakaa minua, olkaa kiltti.
En voi lähteä Alman kanssa Amerikkaan.
Berliini on kotini, tahdon jäädä tänne.
Minulla ei ole enää kotia.
Jos joudun lähtemään täältä, en ole enää kukaan.
Herra Adlon, ―
ette voi lähettää minua Alman ja sen Undinen matkaan.
Isäkään ei olisi tahtonut minun lähtevän Amerikkaan.
Puhun sisarenne kanssa mahdollisesta järjestelystä.
Olette ihana!
Gallan pitää jäädä luokseni. Sanottehan senkin Almalle.
Sonja...
Sonja!
Oletko järjiltäsi?
Tässä on Friedrich Loewe, sinun isäsi.
Äitisi ja minä olisimme toivoneet aivan muuta kuin sitä, ―
että seisomme aikuisen tyttäremme edessä kertomassa totuuden.
Että minua inhottaa tämä valheellisuus!
Isoäiti oli oikeassa. Ei sinusta ole mihinkään!
Sinä...
Pärjään itse. Olen aina pärjännyt!
Olin aina hyvin ylpeä, ―
kun astuit isoisäsi kanssa pyöröovesta sisään.
Mitä sinä luet?
Thomas Mann BUDDENBROOKIT
Jos olisin kertonut aiemmin, että olen raskaana, ―
sinua ei olisi tässä maailmassa.
Mitä tarkoitat?
Äiti olisi pakottanut minut raskauden keskeytykseen.
Huomasin kyllä, että jokin ei ollut kohdallaan, ―
etten voinut olla Ottilien lapsi.
Keksin kaikenlaisia tarinoita.
Että olin löytölapsi, joka oli jätetty kynnykselle.
Tai että isä...
...isoisä oli ostanut minut niin kuin Gallan.
Et voi aavistaakaan, miltä minusta tuntui.
Olimme molemmat yhtä surullisia.
Jos voisin, pakkaisin sinut laukkuuni ja veisin mukanani.
Tiedät että odotan sinua.
Jäähyväiset eivät olleet surulliset, sillä rauha oli solmittu.
Kaksi viikkoa myöhemmin äiti ja Undine palasivat Yhdysvaltoihin.
Minä muutin omaan huoneistooni hotelli Adloniin.
Tässä on teille. ― Kiitos.
Voi, Galla! Olen niin iloinen, että olet täällä kanssani.
Galla, muistatko vielä, miten isoisä toi sinut siirtomaista?
Tietysti muistan.
Kertoisitko minulle?
Perheeni kuului gamara―heimoon.
Olimme hyvin köyhiä.
Naapuriheimo namat pitivät meitä orjinaan.
Jouduin jo lapsena raatamaan heidän pelloillaan.
Olin juuri täyttänyt kolmetoista, ―
kun vanhempani kuolivat perätysten.
He nääntyivät nälkään.
Pian sen jälkeen namat vaihtoivat minut haulikkoon.
Ase kuului isoisällesi.
Olen iloinen, että sinä tulit perheeseemme.
Olemme viettäneet yhdessä monia hienoja aikoja.
Katkaiset suhteesi siihen daamiin saman tien.
Adlon ei hylkää perhettään.
Vasta Hedda ymmärtää minua. ― Puhut kuin koulupoika!
Se nainen ei tahdo sinua vaan hotellin.
Jos valitset hänet, teen sinut perinnöttömäksi.
Teet minut perinnöttömäksi?
20 miljoonaa markkaa velkaa on minun perintöni, isä.
Jollei sotaa olisi ollut, ―
olisimme ajat sitten kuolettaneet valtaosan luotoistamme.
Mutta me selvisimme sodasta. Se on tärkeintä!
Ystäväsi keisari esti velkojia perimästä saataviaan.
Nyt keisari on maanpaossa eikä voi enää suojella hotelliamme.
Keisari palaa vielä. ― Ei palaa, isä!
Meidän on luotsattava hotelli epävarman tulevaisuuden läpi.
Koittaa päivä, jolloin olen täällä yksin.
Jos Hedda tahtoo hotellin, niin vain siksi että hän rakastaa sitä.
Siinä suhteessa te kaksi muistutatte toisianne.
Olen tehnyt päätökseni.
Kerrothan pian, mikä on sinun päätöksesi.
Hotelli Adlon. Yhdistän.
Onko sähkösanomaa Sonja Schadtille?
Neiti Schadt, teille on tullut morse―sähkösanoma.
"Olemme löytäneet mainion piano―opettajan. Tule pian perässä!"
"Kaipaan sinua. Äitisi."
Mikä huoneen numero? Hetkinen.
Miksi katsotte noin?
Sinä päivänä, kun te synnyitte, minun perheeni heitettiin kadulle.
Isä ei löytänyt enää uutta työtä.
Olen tätisi Margarete.
Oletko Friedrichin sisko?
Isäsi sisko.
Kutsutko tätisi tanssiaisiinne?
Totta kai. ― Vuoroni päättyy pian.
Tarvitset naamiaisasun. ― Minulla on kaikki valmiina.
Henkilökuntaa on ankarasti kielletty seurustelemasta vieraiden kanssa.
Ei huolta. En kieli sinusta.
Kun vierelläni on pikku Pierrot, kukaan ei epäile mitään.
Auta minua sminkkaamisessa!
Ihastuttava Kleopatra... ― Erehdytte, hyvä herra.
Tanssitte Saaban kuningattaren kanssa.
Tunnetko tuon pianistin?
Mitä sinä hänestä? Hän on tyhjätasku.
Saanko luvan?
Intšu Tšuna, apaššien päällikkö pyytää teitä sotatanssiin.
Neiti joka osaa lukea nuotteja. Miten olette vielä täällä?
Minä asun täällä.
Noin pikkuinen tyttö asuu maailman kalleimmassa hotellissa?
Osa maailman kalleimmasta hotellista kuuluu minulle.
Onko sinulla hauskaa?
Äitinnekö? ― Ei minulla ole äitiä. Isänikin on salaisuus.
Oikeastaan minun ei pitäisi olla olemassa. Olen aave.
Adlonin kaunis aave.
Nähdään pian, suloinen aaveeni.
Mitä keisari sanoi hotellin avajaisissa, Friedrich?
"Te olette alanne mestari."
Niin hän sanoi. Entä mitä muuta?
"Hotelli Adlon rakennetaan 20. vuosisataa varten."
Juuri niin.
Emme tuota pettymystä Hänen Majesteetilleen, emmehän?
Emme tietenkään.
Hotelli Adlon saa loistonsa teidän kaltaistenne ihmisten ansiosta.
Kiitos, johtaja.
Nobelin palkinto Albert Einsteinille!
Hyvää illan jatkoa. ― Kiitos.
Olga Tšehova esiintyy Murnaun uudessa kauhuelokuvassa!
Grunewaldin huvilanomistajat ―
pelkäävät Max Hölziä ja hänen punakaartilaisiaan!
Johtaja.
Hyvää illan jatkoa, johtaja.
Onnettomuus Brandenburgin portilla! Johtaja jäi auton alle.
En selviydy yksin, isä.
Kädet esiin!
Sitten töihin!
Koitti uusi aika, ―
levoton ja silti lupauksia herättävä aika.
Eikä pelkästään Adloneille.
Taattu työpaikka ja lakkovapaus!
Sain isältä 18―vuotislahjaksi uudenaikaisen laitteen, ―
joka oli muuttava elämäni.
Kyllä sen pitäisi toimia.
Ensin pitää löytää radioaallot. ― Vai niin.
Nyt!
Ei...
Nosta ylemmäksi.
Korkeammalle. Taas heikkenee...
Nyt lämpenee.
Noin on parempi. Lämpenee!
Seis! Pysy siinä, älä liiku.
Oikein varovasti.
Ota kirjoja. ― Näinkö?
Seis!
Kuuletteko?
Musiikki virtaa kaikkialle...
Ehkä tuosta ei kuitenkaan ole oopperatalon kilpailijaksi.
Parempaa lahjaa et olisi voinut antaa, isä. Kiitos!
Minun pitää... ― Shh...
Jos tarvitset minua, tiedät missä olen. ― Niin, niin...
Galla, suljetko ikkunan.
Minulla oli radio, ―
huoneisto maailman parhaassa hotellissa ―
ja isä jatkuvasti lähelläni.
Tunsin itseni onnelliseksi ja tyytyväiseksi.
Minulta ei kuitenkaan jäänyt huomaamatta, ―
mitä Adlonin ulkopuolella tapahtui.
Berliiniläisillä oli yhä kurjempaa.
Työttömyys, köyhyys ja kasvava inflaatio ―
tekivät elämästä vaikeaa.
Kaduilla metelöitiin yhä enemmän.
Minun laskuuni. ― Kiitos vain, mutta maksan laskuni itse.
Mitä olen velkaa? ― 18 000 markkaa.
Sitten maksankin saman tien.
Kuka tietää, mitä kahvi maksaa tunnin kuluttua.
Pitäkää loput. ― Kiitos.
Olisit antanut minun tarjota.
Istut Adlonissa tuhlaamassa perintöäsi ―
tajuamatta lainkaan, mitä ulkona tapahtuu.
Pitäisikö minun mennä kaduille riehumaan?
Vaikka totta puhuen, ottaisin sinut kernaasti ystäväkseni.
Vai niin, mitä varten?
Koska olet niin rikas. Minäkin tahtoisin elää herroiksi.
Ei sinun kuitenkaan pidä hävetä rikkauttasi. Vai kuinka?
Isoisä sijoitti rahaa hotelliin, jotta minulla olisi jokin paikka.
En ole erityisen rikas.
"Perintö, isiltäs mi jää, omakses omin harrastuksin hanki."
"Se, mit' et käytä, taakkana on sulla."
Faust, ensimmäinen osa.
Hei, kultaseni!
Tamara?
Kuulin että olet täällä. ― Tässä on Sonja Schadt.
Te siis olette se Adloniin hylätty tyttö!
Tamara Lieberkoff, kihlattuni.
Toivotan teille hauskaa iltaa, lapsonen.
Et kertonutkaan, että pikku suojattisi on noin soma, kultaseni.
Joko vuokraisäntä toimitti hiilet?
Kotona on mukavan lämmintä. Olen valmistanut pelmenejä.
"Olet vielä hyvin nuori."
"Sinusta tulee aikuinen ja varmaan menestyt elämässäsi."
"Silloin olen ylpeä sinusta."
Jopas se Julian paasaa!
Mies pitää kietoa pikkusormensa ympärille.
Minä olen kesyttänyt venäläisen ruhtinaani.
Hän osti minulle kahden miljoonan kengät. Katso!
Minun Ivanovitšini on nimittäin oikea jalkafešitisti.
Mikä? ― Jalkafešitisti.
Fetišisti.
Joka tapauksessa hän on hulluna jalkoihini.
Täällä on kuulemma pieni tyttö, jolla on suuria murheita.
Täti menee tästä taas töihin.
Sonja, jos Julian pyytäisi kättäsi, ―
joutuisit pakkaamaan laukkusi ―
ja vaihtamaan tämän kaiken vuokrakasarmiin.
Tuskin sinä sitä tahdot. Tehköön sen toisen onnettomaksi.
Kuule, pyydän orkesterinjohtajaa hankkimaan meille toisen pianistin.
Julian sanoi jo itsensä irti. ― Harvinaisen järkevä nuorimies.
Hän on nyt reportterina Vossische Zeitungissa.
Siinäs näet. Meidän on turha kantaa huonoa omaatuntoa.
Radion päällikkö? ― Aivan oikein.
Menen hänen luokseen. ― Sinä odotat aulassa.
Liian muodollista. Miltä näytän? ― Yhtä sievältä kuin aina.
No, sitten menen. ― Nuoren naisen ei sovi tehdä niin. Odota tuolla.
Herra Obermeier, olkaa hyvä ja istuutukaa.
Miten voin olla avuksi, neiti Schadt?
Kuulin että avaatte radioaseman, joka lähettää säännöllistä ohjelmaa.
Pitää paikkansa. ― Kuuntelen musiikkiohjelmia joka sunnuntai.
Minusta radion kuuntelu ei saisi rajoittua viikonloppuihin.
Tahtoisin olla mukana radiotyössä, luoda jotain aivan uudenlaista.
Musiikkia, joka virtaa kaikkialle maahan, eetterin näkymätöntä tietä.
Informaatiota joka tavoittaa jokaisen, aina ja kaikkialla.
Te olette visionääri, neiti Schadt. ― Minulla on myös sujuva kynä.
Olen keskustellut usein erään reportterin kanssa.
Saanko lukea näytteen? ― Moni asia on vasta keskustelun tasolla.
Soitanko jotain Beethoven―salin flyygelillä?
Jos soitatte yhtä hyvin kuin puhutte, painan nimenne mieleeni.
Olen valmis tekemään kaiken tarvittavan.
Sonja, ei huolta.
Jos välttämättä tahdotte työtä, hotellista löytyy kyllä jotain.
Hän ottaa minut kokeeksi.
Hän on minun isäni.
Friedrich, selittäisittekö vähän?
Siihen tarvitaan aikaa, johtaja.
Niin menin ensimmäiseen työpaikkaani.
Se oli eräälle Potsdamer Platzin ullakolle rakennettu studio.
Nostakaa käsivarret ylös ja laskekaa ne alas...
Muistan yhä, paljonko herra Adlon maksoi luvasta, ―
joka oikeutti ohjelmamme kuunteluun.
780 miljardia markkaa seteleinä.
Venytys, taivutus...
Kun inflaatio saavutti huippunsa ―
pelkästään Berliinissä oli neljännesmiljoona työtöntä.
Harvojen työssä käyvien päivä― palkka riitti tuskin mihinkään.
Jos se riitti tänään sämpylään ja lihapyörykkään ―
huomenna enää vain sämpylään.
Rahasta tuli arvottoman paperin vyöry.
Vanhoja seteleitä tuhottiin ja uusia painettiin jatkuvasti.
Kiitos, Martin.
Kiitos, Erika. ― Kiitos teille.
Kiitos, Fritz.
Ja Friedrich, 56...
Kaksi vuotta sitten olisitte ostanut talon tuolla summalla.
Laukkaavan inflaation takia palkka maksetaan toistaiseksi päivittäin.
Kiitos. Rouva ja johtaja...
Kirje Kaliforniasta.
Taasko ne veijarisi pyytävät rahaa? ― He viihtyvät siellä oikein hyvin.
Älä hemmottele heitä liikaa, kultaseni.
Hedda, en voi tehdä muutakaan heidän hyväkseen.
Minähän hemmottelen sinuakin.
Tosin en tiedä, miten selviydyn kasvavista veloista.
Montako pulloa sinulla on varastoituna viinikellariin?
Hieno konjakki ja muut viinat mukaan lukien lähes miljoona.
Miten niin?
Vanha päähänpistosi kenties pelastaa meidät.
Viinin hinta nousee päivittäin. Amerikassa vallitsee kieltolaki.
Olen laatinut laskelmia.
Pelkillä viinikaupan tuloilla ―
saisimme maksetuksi kiinnelainamme kuukausikorot.
Samalla kun rahan arvo laskee, kiinnelainakin vähenee, ―
joten pääsisimme pian voiton puolelle.
Mitä tuumaat, Foxi?
Onpa minulla nokkela rouva.
Sonja...
Teidän pitää pelastaa minut tänään.
Teidän pitää puhua.
En minä osaa. ― Siitä vain.
Pärjäätte kyllä. Aloitetaan.
Hyvää huomenta, hyvät kuulijat.
Tänään voimistelette...
Tänään voimistelette Sonja Schadtin seurassa.
Aloitamme tavalliseen tapaan hengitysharjoituksilla.
Sisäänhengitys.
Uloshengitys.
Sisäänhengitys, uloshengitys.
Sitten lanne.
Vasen lanne.
Oikea lanne.
Vasen lanne, oikea lanne.
Sitten kierto, kierto, kierto...
Sitten sivutaivutukset ―
ensin oikealle, sitten vasemmalle...
Ojentakaa kädet eteen.
Taivuttakaa samalla polvia.
Jälleen ylös ja taivutus.
Sitten lanteen kierto. Kierto ja kierto...
Hämmästyitkö? Sonjaasi kuullaan nyt koko maassa.
Sitten taivutus eteen.
Venytys ja taivutus...
Taivuttakaa polvet ja nostakaa käsivarret sivuille.
Kierto vasempaan ja oikeaan...
Oletko nähnyt Sonjaa Adlonin hyvästien jälkeen?
En. ― Nyt ainakin kuulet häntä.
Kuka keksi, että saisi olla onnellinen vain yhden kanssa?
Herra Yksiavioisuus.
Ikävystyttävä herra!
Sitten taas kaikki alusta...
Ojentakaa kädet ylös.
Sitten taivutus eteenpäin.
Ja yksi ja kaksi, ―
kolme ja neljä.
Molemmat kädet sivulle, nostakaa ja pyörittäkää.
Kierto ja pyöritys...
Töihin, hyvä herrasväki! Adlon ei ole mikään voimistelusali.
Kierto ja kierto....
Muistakaa hengittää...
Hienoa!
Iltapäivätanssit Adlonissa? Haluat siis palkata tanssittajia?
Kultaseni, meidän on pidettävä yllä mainettamme.
Foxi, Adlon ei ole mikään sotatanner.
Meidän vieraamme arvostavat perinteikkyyttä.
Isä kääntyisi haudassaan.
Miten aiot pestata niitä tanssittajia?
Moni sotaveteraani tanssii kernaasti saadakseen lämpimän aterian.
Hakijoiden täytyy tietenkin olla upseereita.
Naiset valitsevat sinun gigoloistasi, niinkö?
Naisilla on ollut äänioikeus jo seitsemän vuotta.
Mikseivät he saisi valita myös tanssipartneriaan?
Pysy asiassa, rakkaani.
Pysyn toki.
Armas don Giovanni, sinua miellyttänee ajatus ―
loppuunmyydyistä iltapäivätansseista naispaljouksineen?
Ja maksullisine gigoloineen?
Ymmärrän. Oma gigoloni ei kestä kilpailijoita.
Me emme palkkaa gigoloita iltapäivätansseihin.
Tämä on viimeinen sanani.
Hyvää päivää.
Tarkoin valikoitu pikku armeijani ―
lämmittää sydäntä paremmin kuin mikään maailman tee.
Mennyttä ovat ajat, jolloin me miehet olimme johdossa.
Oikea mies pysyy aina johdossa, Foxi.
Käsi kuriin, hyvä herra!
Tunnin päästä toimistossa.
Olen täsmällinen.
Sonja, tarvitsen huomiseksi luonnoksen, ―
josta ministeriön herrat näkevät viikko―ohjelmamme.
Saamanne pitää!
Ai niin, teille on kirje työpöydälläni. Hyvää yötä.
HÄÄKUTSU
Neiti Schadt!
Von Tennen, Sebastian.
Me tunnemme toisemme.
Alma―sisarenne ja veljeni Siegfried olivat kihloissa.
Sebastian!
Hauska nähdä teitä taas.
Tulkaa mukaan. Tulkaa vain!
Kiitos.
Miten perheenne voi? ― Menetimme Länsi―Preussin tilan sodan jälkeen.
Vanhempani asuvat Wilmersdorfissa hyvin vaatimattomasti.
Mitä Siegfriedille kuuluu?
Emme ole aikoihin tavanneet.
Hän on varsin aktiivinen poliittisesti.
Minä sain tarpeekseni politiikasta.
Lähdin sotaan heti ylioppilaskirjoitusten jälkeen.
Liian moni toveri jäi sille tielleen.
Puhuisitteko puolestani herra Adlonille?
Tarvitsisin töitä.
Mitä olette ajatellut?
Olen kelvollinen tanssija.
Mitä vaatekokoa käytätte?
Lähtisittekö seuralaisekseni häihin?
Miksikäs en?
Kiitos. ― Shalom. Hetkinen vain.
Shalom.
Olkaa hyvä. ― Kiitos.
Älkää olko niin jäykkä. Tarkoitus on pitää hauskaa.
Onneksi olkoon! Pitkää elämää ja paljon lapsia.
Hauskaa että tulitte vieraaksemme.
Kuka seuralaisesi on? ― Sebastian von Tennen. Perheystävä.
Poikaystäväni.
Herra von Tannen. ― Von Tennen.
Länsi―Preussin aatelia.
Kollegani Billy. Jaamme työhuoneen Steglitzissä.
Herra von Tennen, Länsi―Preussin aatelia. ― Billy Wilder.
Sonja Schadt.
Adlonin aave...
Julian on kertonut teistä paljon. Ja kiitos!
Mistä niin? ― Olen laihtunut pari kiloa ohjelmanne ansiosta.
"Lanne vasempaan, lanne oikeaan." Kilot tulevat takaisin tänään.
Meidän kaikkien onneksi! ― Mazl tov!
Teillähän on rytmitajua.
Hyvällä tuurilla saan paikan tanssittajana. ― Ei kai?
Adlonissa. ― Luulin että paikat on jo täytetty.
Menen huomenna haastatteluun. ― Älkää kompastuko monokkeliinne.
Jokainen nainen on pieni maailmankaikkeus.
Jotkut tahtovat vain tanssia ja olla vietävänä.
Jotkut tahtovat viedä itse.
Osa tahtoo tanssin lisäksi sivistynyttä keskustelua.
Olettehan keskustelutaitoinen? ― Ilman muuta.
Tehtävänne on eläytyä daamin persoonaan, mutta pitäkää varanne.
Naisen psyyke on kiehtovinta, mitä Luoja on luonut.
Olisiko pirullakin ollut hieman sormiaan pelissä?
Billy Wilder? ― Niin.
Olen nähnyt nimenne sanomalehdissä, ―
ylimielisten artikkelien kirjoittajana.
En tiennytkään olevani niin tunnettu.
Millaisia pyrkimyksiä teillä on?
En ainakaan pyri kokotiksi. ― Sellaisia emme etsikään.
Olemme siis samaa mieltä. Ottakaa minut tanssijaksi, ―
niin saan vuokran maksetuksi ja lämpimän aterian.
Te olette siis reportteri? ― Niin.
Uskotteko tosiaan, että sovimme yhteen?
Lausun siis näkemiin, arvon rouva.
Olin utelias Adlonin suhteen. Uteliaisuuteni tuli tyydytetyksi.
Näkemiin.
Hienotunteisuus on kaiken A ja O.
Siksi emme tahdo juorulehdistöä taloon.
Suojattisi suoriutuu varsin kelvollisesti.
Hän tosin näkee vain sinut.
Asia ei ole niin kuin arvelet.
Minä näen kyllä jotain aivan muuta.
Radioasemamme suunnittelee jotain aivan uutta.
Ensi kertaa perustamisemme jälkeen ―
lähetämme jalkapallo― maaottelun suorana ―
18. huhtikuuta Düsseldorfista.
Silloin kohtaavat Saksan ja Alankomaiden maajoukkueet.
Ja vielä yksi uutuus.
Tänään aloitti toimintansa Berliinissä ―
reittilentoyhtiö Deutsche Lufthansa.
Se syntyi, kun Deutsche Aero Lloyd ja Junkers Luftverkehr yhdistyivät...
Kohta veri lentää!
Haista paska, juutalaisten tasavalta!
Juutalaiset ulos! ― Juutalaiset helvettiin!
Uuden lentoyhtiön tunnus on keltasininen kurkikuvio.
Kuluvan vuoden toukokuusta alkaen yhtiö alkaa lentää myös yölentoja.
Öisin lennetään posti― ja muita kuljetuslentoja.
Lopuksi ilmoitus jazzista innostuneille kuulijoillemme.
Musta Venus, Josephine Baker, vierailee Nelson―teatterissa.
Koko Berliini on charleston―kuumeen vallassa.
Missä legendaarinen tanssijatar asuu?
Tietysti hotelli Adlonissa Pariser Platzilla.
Josephine!
Sonja! ― Sebastian.
Sain meille kaksi lippua Nelson―teatteriin. ― Hienoa!
Galla, tule sinäkin! Hankitaan vielä yksi lippu.
Kiitos, tulen mielelläni.
Josephine!
Hei, Sonja. ― Julian.
Minulla on kaksi lippua Bakeriin. Tamara filmaa Pariisissa.
Tuletko kanssani?
Hienoa! Siinä on Gallalle lippu. Menemme neljästään.
Hän on huikea!
Oletko nähnyt hänet aiemmin?
Bravo!
Mikä häpeä!
Ulos Saksasta!
Neekerijutsku!
Näpit irti saksalaisista miehistä. Tuo on rodunhäpäisyä!
Veliseni!
Siegfried. ― Tapailetko nykyään neekerinaisia?
Muistathan Sonja Schadtin?
Pikkusisko on varttunut isoksi.
Mennään!
Hävetkää! Alkakaa painua!
Keikuta apinanpersettäsi!
Täällä näkyy vain yksi apinanperse. Sinun naamasi!
Sieltä tulee ulos pelkkää paskaa!
Rodunhäpäisijä!
Tule nyt, Julian!
Kuules, paskiainen!
Jatkakaa matkaa!
Kävele eteenpäin! Lopettakaa!
Päästä irti!
Lopettakaa!
Julian! Hyvä Luoja!
Voi helkutti!
Olisit puuttunut asiaan aikaisemmin.
Joka ei ole puolellamme, on meitä vastaan, veliseni. Mietipä sitä.
Lopulta me voitamme tämän taistelun.
Onko räyhäys teatterin edessä sinusta taistelua?
Sinun on aika oppia pari poliittista perusperiaatetta.
Galla?
Galla! Ei!
Ei!
Poliisi!
Tänne tarvitaan ambulanssi!
Galla, jää luokseni. Älä jätä minua...
Galla...
Galla... Ei!
Menkää sivuun.
Galla oli aina ollut minulle kuin äiti.
Hänen kuolemansa oli minulle hirveä isku.
Kirosin sen illan ja yön.
Menin poliisin puheille ja pyysin hartaasti, ―
että he ryhtyisivät etsimään Gallan murhaajia.
Tapaus ei kiinnostanut viranomaisia.
Sonja pieni, ethän pahastu, jos lähden?
Toivoin löytäväni sinut täältä.
Tämä tuli poliisilaitokselta.
"Epäillyksi ilmoittamallanne henkilöllä" ―
"ei ollut tekohetkellä asetta hallussaan."
"Ei selvinnyt, kuka ampui kuolettavan laukauksen."
"Tutkinta lopetetaan todisteiden puutteessa."
Vastailimme puoli päivää kysymyksiin, ―
mutta poliisi ei välitä vähääkään!
Sebastianistakaan ei ole kuulunut.
Hän ei ilmoittanut erostaan Adlonissa.
Hänen veljensä kuuluu Berliinin SA―joukkojen johtoon.
Poliisi ja SA suojelevat toisiaan.
Kunpa Galla olisi jäänyt kotiin. ― Älä syyllistä itseäsi.
Jos voimme syyttää itseämme jostakin, ―
niin siitä että sallimme Hitlerin joukkioineen ―
kahmia yhä lisää valtaa.
Mitä arvelet? Voisimmeko tapailla joskus?
En sovellu kakkosvaimoksi.
En olisi kestänyt, että menettäisin Julianin toisen kerran.
20―luvun lopulla Adlonista oli tullut legenda.
Valtiomiehet kuten Bryon ja Roosevelt asuivat hotellissa, ―
samoin Nobelilla palkitut Albert Einstein ja Thomas Mann.
Hotellissa kävi taiteilijoita ―
kuten Anna Pavlova, Marlene Dietrich, ―
Emil Jannings ja Charlie Chaplin.
Kuuluisa mykkäelokuvan diiva ―
ilmestyi hotelliin yllättävine seuralaisineen vuonna 1931.
Tuolla hän on. ― Kuka?
Pola Negri.
Pola! Pola!
Ja Adlon nuorempi!
Tuhlaajapoika on palannut.
Tervetuloa hotelliimme, arvoisa rouva. ― Thank you.
Poikani. ― Tervetuloa Adloniin.
Näin hiljattain uuden elokuvanne Kadotettujen sielujen katu.
Fantastinen mestariteos! Ihailen teitä suuresti.
Minua äitipuoleni ei ihaile. ― Tervetuloa, Louis.
Toivottavasti Ruhtinassviitti on vapaana.
"Kahdelle kadotetulle sielulle". ― On tietenkin. Olkaa hyvät.
Pola! Pola!
"Näin hiljattain uuden elokuvanne" ―
"Kadotettujen sielujen katu."
"Ihailen teitä suuresti."
Voi, darling...
"Minusta ja Adlonista tulee vielä suuri legenda."
"Sinä, Louis hyvä, pääset siihen mukaan."
"Mutta vain, jos olet tuhma poika."
"Näytäpä Heddalle, kuinka tuhma osaatkaan olla!"
Mennäänkö naimisiin, Pola?
Hummataan perintöni, ennen kuin se saamarin akka tuhlaa kaiken.
Minähän tilasin uuden pullon puoli tuntia sitten.
Kaviaarikaan ei ole vielä tullut!
Minä näytän niille!
Suokaa anteeksi, sir. Pitäkää hänestä huoli.
Hei, Hedda!
Tuo huulipunan väri sopii teille hienosti, Hedda.
Kertokaa ihmeessä, mitä merkkiä se on.
Näytätte hieman hermostuneelta. Voinko olla jotenkin avuksi?
Kyllä vain! Meidät on näemmä unohdettu.
Olen odottanut tilaustani jo puoli tuntia.
Pitääkö sinun esiintyä tuossa kaameassa asussa?
Kaameassa asussa? Tuon kerron Polalle.
Tämä on hänen juhla―asunsa.
Näin naisten kesken, tuo asu ei sovi tyyliisi.
Vai mitä? Miellyttääkö Hedda sinua noin? ― Tule, rakas.
Aivan, Louis. Sanohan!
Mikä tuossa akassa on niin vastustamatonta, ―
että hylkäsit sen takia perheesi?
Olemme uhranneet tukun rahaa koulutukseesi.
Mitä sinusta on tullut?
Jos kiinnostaa, mikä sinusta on tullut, niin vilkaisepa peiliin.
Näet miehen, joka hylkäsi viisi lastaan ja heidän äitinsä, ―
koska äiti enää sopinut hänen pasmoihinsa.
Voi, isä...
No niin, olehan nyt...
RADIOTALO
Olisinpa kana, niin elelisin leppoisasti.
Aamupäivisin munisin munan, iltaisin olisin vapaa.
Minua ei houkuttaisi maine eikä raha.
Jos löytäisin mä arvan, sen söisin suihini.
En menisi enää toimistoon.
Olisin typerä mutta iloinen.
Olisinpa kana, niin elelisin leppoisasti.
Munisin munan päivässä, sunnuntaisin kenties kaksi...
On miehen elo vaikeaa, kun pitää kamppailla.
Jos jotain joskus saavuttaa, nainen sieppaa sen pois...
Tänä iltana Schall & Rauchissa?
Kello 21?
Tässä minä sitten olen.
Mikä on?
Otatko sherryn?
Entä Tamara ja hänen pelmeninsä?
Vaimosi tuskin ehtii loihtia herkkuja filmiuransa lomassa.
Olemme eronneet.
Miksi niin?
Näin hänen uuden elokuvansa. ― No?
Hieno.
Kiitos.
Sydämesi on särkynyt ―
ja tahdot itkeä vanhan ystävättären olkaa vasten.
Arvelitko että odottaisin sinua?
Onko sinulla poikaystävä?
Minä olen riippumaton.
Julian, katosit juuri, kun olisin tarvinnut sinua eniten.
Olit 17―vuotias, ja minun olisi pitänyt ryhtyä sinun perheeksesi.
Sonja, en kyennyt siihen.
Tiedän, mutta olisin tarvinnut sinua.
Taivas, miten rakastunut olin.
Olin tuntenut Tamaran puolen ikääni.
Hän ja hänen perheensä antoivat minulle turvallisuutta.
Nyt pelkäät olla yksin.
Siksikö tilaat minulle sherryn ja yrität pitää minua kädestä?
En.
Olin koko ajan yksin ―
ilman sinua.
Nyt uskot, että rakastuisin sinuun vielä kerran?
Sisään!
Hyvää huomenta. ― Kiitos, Raphael.
Kuule...
Kukkien sijasta.
Löysit siis kustantajan. Onneksi olkoon!
"Paha syksy. Ilmassa on jotain painostavaa."
"Pahoja sanoja mainospylväissä."
"Kaduilla kuranruskeita univormuja..."
Varoisit vähän, mitä kirjoitat.
Olisihan se parempi.
Ongelma on vain, että joko kirjoitan mitä ajattelen ―
tai pidän suuni kiinni.
Tuskin se olisi sinusta parempi sen jälkeen, miten Gallan kävi.
Kaipaan häntä kauheasti.
Julian, jos saamme joskus lapsen, ―
tahtoisin rakastaa lasta yhtä paljon ja pyyteettömästi ―
kuin Galla rakasti minua.
SAKSA PARKA Julian Zimmermann
Margarete!
Jos vietät aikaasi noiden kanssa, niin muualla kuin Adlonissa.
Älä isottele Fritz. Iloitset vielä siitä, että olen siskosi.
Hotte on kosinut minua. Käytiin jo katsomassa asuntoakin.
Neljä huonetta, keittiö, amme, keskuslämmitys.
Arvaa, onko mukavaa, kun ei tarvitse vahtia joka penniä.
Ja minulle sanotaan "arvoisa rouva".
Tervehdys Führerille! Sieg heil!
Kippis!
Sisään. ― Päivää.
Sebastian?
Sonja.
Onpa hauska nähdä.
Miksi hävisit sillä lailla?
Istuhan.
Olen pahoillani.
En... En vain voinut tulla.
Löydettiinkö ampuja?
Se oli kauhea ilta.
Poliisi ei antanut mitään arvoa lausunnoilleni.
Tunsin olevani täysin hukassa.
Suo anteeksi.
Kiitos. Tarjoilen itse tänään.
Sitten tajusin, että minun täytyy tehdä elämälleni jotain.
Kasvaa mieheksi.
Olen muistellut usein sinun innokkuuttasi.
Niin aloin kirjoittaa moniin lehtiin.
Tavallaan hankin itselleni journalistista koulutusta.
Lisäksi opiskelin pari lukukautta filosofiaa Münchenissä.
Hienoa, juuri noin. Leikatkaa se mukaan.
Toivottavasti kuulen tänään lempilauluni.
Mikä se olisi, herra von Tennen?
"Mä tanssin sun kanssasi taivaisihin..." ― Ilman muuta.
...lemmen seitsemäs taivas on meidän...
Sydämessäni olen yhä se pikkupoika, joka rakastui sinuun 11―vuotiaana.
Ensi kuusta alkaen saat lisää lähetysaikaa.
Tahdon kuulla toiveitasi ja ajatuksiasi.
Missä sinua on rajoitettu? Mitä tahtoisit muuttaa?
Meillä on mahdollisuus muokata ohjelma mielemme mukaan.
Tarvitsen asiantuntemustasi, ja sinä saat kaiken tukeni.
Sebastian, elän nykyään Julianin kanssa.
Menemme naimisiin.
Entä sitten?
Voit kai silti tehdä yhteistyötä vanhan ystävän kanssa?
Valtiopäivätalo...
Tuosta ne syyttävät kommunisteja.
Obermeier ja kaksi hänen työntekijäänsä pidätettiin.
Näyttäkää valmis teksti myöhemmin. ― Heil Hitler!
Ministeri Göring on antanut pidättää kommunisteja illasta lähtien.
Tiedän, mutta Obermeier ja ne muut eivät ole kommunisteja.
Tarkoitus on estää kommunistinen kapina.
Silkkaa terroria! Ihmisiä pidätetään kaikkialla!
Julian...
Meidän pitää lähteä.
Saamari! Tule pian!
Tule nyt hitossa!
Vastaa!
Tule nyt! Anna olla!
Julian? Sonja tässä.
Billy, sinäkö?
Neiti Schadt...
Kuka siellä?
Mikä yllätys.
Billy!